Lykken er inden i dig.
Brug en glad linse til at finde den, og slip den fri.
Snart vil I alle sammen kunne lære denne teknik.
Det her. Et multiværktøj. Jeg snittede det til spanden.
Tror du, jeg arbejder for Curtain?
Hele hans glædesteknik opfandt jeg.
Mine opfindelser.
De bor her.
-Hvor er Curtain? -Norditalien.
Vi ved alle, hvor vi skal hen. Vi mødes der.
Sæt ikke farten ned, hvis vi bliver adskilt.
Negative tanker slører sindet.
-Constance, er du okay? -Naturligvis.
Huset er omringet. Tid til at gå.
Hvor længe har de været sådan?
Det kan være en bivirkning af programmet.
De havde alle klaget over stiv nakke.
Fortsæt med kidnapningen som planlagt.
Han vil ankomme og finde et aftentesæt til to.
Teen indeholder en smule Dødsflaske,
et kraftigt bedøvende middel.
For nye minder. Vent.
Jeg har brug for en at tale med.
Hvad end der er galt, skal det nok gå.
Du har ret. Det skal nok gå.
Nicholas.
God te må aldrig få for meget sukker.
Ja. Jeg er bare bange for, at dette bryg,
Nummer To lavede, er ret bitter.
Ikke overraskende.
-Er du okay? -Ja. Hvorfor skulle jeg ikke det?
Jeg er sammen med min bror, min familie.
Nummer To.
Fik du en god snak med Auguste?
I høj grad. Sikke et dejligt barn. Så kvik.
Ja. Det er han.
Jeg må hellere gå.
Nej.
Stor dag i morgen.
Jeg er så glad for, at vi drak te sammen.
-Indtaget eller ej. -Også mig.
Hav en god aften.
-Begge to. -Ja.
Undskyld. Jeg ved, jeg fejlede.
Jeg dumpede, men jeg kunne ikke gøre det.
Jeg kunne ikke forgifte min egen bror.
-Jeg beder dig. -Jeg forstår.
Ja. Hvad?
Du delte livmoder med ham.
Selvfølgelig vil du ikke skade din bror.
Du elsker ham.
Nummer To.
Nummer To, er du… glad?
Okay, Constance, Sticky og Dipika blev tilbageholdt.
Det ændrer tingene markant.
-Bare de er okay. -Vi finder dem.
-Det er ikke længere en nem redning. -Enig.
Jeg hæver det til trusselsniveau zeta, muligvis epsilon.
-Enig. -Jeg kender ikke jeres trusselsniveau.
Slet ikke.
Vi har lavet vores eget system for at klassificere trusler mod gården
og diktere vores svar.
Det kan bruges her.
Epsilon signalerer bjørne efter vinterhi eller det tilsvarende.
Meget farligt.
Actionplan zeta og epsilon kræver, at børnene bliver i reden
og venter på, faren er væk.
Tak, fordi du ikke kæmper imod.
Jeg har stirret ned i Curtains Hjernesletter.
Jeg bliver her.
-Klar? -Løb stille, løb dybt.
Altid.
Hvad laver du?
Tredive sekunder garanterer, de er langt nok væk til ikke at se vore bevægelser.
Vi flytter os ikke. Vi bliver her, ikke?
Ikke når Sticky og Constance behøver os.
Niogtyve, 30.
Kom så.
Der har været en del…
Virkelig?
Jeg mente, det var en klog forholdsregel,
i betragtning af, hvor glatte de har været før.
Tag dem af nu.
Ja, klart. Naturligvis.
Jeg er virkelig ked af det.
Constance, Sticky. Det er vidunderligt at se jer igen.
Hvor er I vokset.
Reynard og Kate er ikke langt bagefter,
når man ved, hvor tæt knyttet klubben er.
-De er ikke i nærheden. -De burde snart være her.
Det bliver rart at se dem.
Tak.
Bare træk.
Undskyld.
Ja. Jeg beklager denne barbariske behandling.
Sådan er jeg ikke. Det ved du.
Det, jeg ved, er, at du er ond.
Sticky, min ven.
Hypnotisere folk til at føle sig glade, manipulere deres sind.
Du tænker kun på dig selv.
Negativitet er ikke godt for dig, Sticky.
Stress, for tidlig aldring, død, hårtab.
Lyt til hende. Hun har ret.
Al din angst æder dig op.
Lad mig hjælpe dig ud af al den spænding
og finde den indre fred i kernen af dit liv.
Freden og helheden,
du har ledt efter hele dit liv.
DEN MYSTISKE BENEDICT-KLUB
BASERET PÅ ROMANEN "DEN MYSTISKE BENEDICT-KLUB"
AF TRENTON LEE STEWART
I al den tid lod jeg min mistanke
-gå i vejen. -Ja.
Jeg tænkte, ingen pludselig kan blive glad.
-Det ved jeg. -Det er umuligt.
Men jeg tog fejl. Helt forkert.
Det er utroligt.
Ja, men tror du stadig, det ikke er ægte?
Men det er ægte. Og det føles så godt!
Det ved jeg.
Men når jeg tænker logisk over det,
vil jeg bare gøre modstand.
Jeg går frem og tilbage, og det er bare…
-Så lad være med at tænke så meget. -Ja.
Hvad hvis alt er fint?
-Det lyder dejligt. -Ja.
-Lev i nuet. -Ja.
-Kan du mærke det? -Det kan jeg.
-Den utæmmede glæde. -Jo, jeg kan.
Ja!
-Hører du det? -Hvad?
Det der.
Ulve?
Ja! Lærredet kan udrette mirakler!
Ja. Hvad kan den ikke?
Det er lærred. Rhonda, det er et sejl!
Rhonda? Rhonda. Rhonda, Milligan.
-Du godeste. Godt at se dig. -Gudskelov, du er okay.
-Også dig. -Vi er ikke okay.
-Ja. -Vi er fantastiske.
Ja, vi har aldrig haft det bedre.
Vi har savnet jer og børnene.
Blink en gang, hvis de aflytter os.
-Nej. -Nej. Ingen aflytning.
-Vi har det fint. -Herre.
Du er klædt i et gidsels falmede klude.
-En fange. -Det ved jeg.
-Jeg har aldrig haft det bedre. -Jeg får snart min egen.
-Ja. -Jeg kan ikke vente.
Jeg bad om gul.
-Ligesom solen. -Ja.
Det er som en hestekamel.
Noget, min far ville udskære.
Generer det dig at lyve for ham?
Det måtte gøres.
Sticky og Constance er bag fjendens linjer.
Ingen tid til diskussion.
Bare fordi du skulle gøre noget,
betyder det ikke, du ikke har det skidt.
Måske har jeg det dårligt. Okay.
Der er de. Jeg kan se dem.
Hvad har de på?
-Hvorfor smiler Constance? -Hvad?
Jeres bungalow er denne vej.
-Kan du lugte salvien? -Aromatisk.
Det er phlomis fruticosa.
Lipofilforbindelserne bærer duften.
Jeg driller dig, Sticky, men sandheden er,
jeg nyder dine videnskabs-fakta.
De er oplysende.
Tak, Constance.
I kom.
-Er du okay? -Sådan da.
Jeg har savnet dig, Kate.
-Hvad er der med hende? -Curtain gjorde det.
Han vendte noget i hendes hjerne.
-Hvad? Hvordan? -Det er noget, han gør.
Han ser dig i øjnene. Bevæger hånden.
Det skaber en form for neural sammenhæng.
Han gør det i sit tv-program.
Constance havde tv'et tændt, og pludselig
opførte hun sig mistænkeligt sødt.
Hvis høflighed er en forbrydelse, er jeg skyldig.
Drop retssagen. Direkte i fængsel.
-Det er meget foruroligende. -Det har faktisk været fantastisk.
Hun er en fornøjelse.
Fik han også ram på dig?
Han prøvede, men jeg begyndte at dividere i hovedet
og holdte hjernen travl.
Så indså jeg, at hvis jeg foregav at være glad,
er det nemmere at finde hr. Benedict og Nummer To.
Imponerende spionage, Sticky.
Bedrageri-efterligning. Jeg kan lide din tankegang.
Jeg elsker det.
-Lad os finde de voksne. -Vent.
I to skal passe ind.
Jeg tager ikke det tøj på.
At række ind i folks sind
og slippe deres indre glæde løs. Det kræver evner.
Det kræver visdom.
Det kræver tålmodighed at mestre teknikken.
Men når man ser tristheden og fortvivlelsen
blive erstattet af et varmt, strålende smil,
ved du, at det var det hele værd.
Bare spørg Auguste og Belinda og Leandro og Yang Chai.
De har arbejdet hårdt og er klar.
Snart vil I alle være klar til at dele jeres gaver med verden.
-Hvad laver de? -Ja!
Er der noget sært ved dem? Se på hr. Benedict.
-De virker alle glade. -Ja!
Åh nej. Den slags lykke.
Hvorfor skulle de ikke være det?
Livet er en banket. Det er en gave at være i live.
I dag er jeg stolt af at annoncere lanceringen af 63 lykkecentre
over hele verden.
De skal åbnes og betjenes af jer alle i dette lokale.
Jeg ved det. De er undercover.
-Det er det. -Det må det være.
Vores mål er enkelt: Eksponentiel vækst.
Bare virkelig god til det.
For at nå ud til alle verdenshjørner og sprede glæde.
I Kyoto, New Delhi, San Diego,
Melbourne, Kuala Lumpur, Santiago, Lagos, Khartoum.
Hvor var jeg? Ja, Khartoum.
Warszawa, Buenos Aires, Mumbai, Bogotá.
Ja, en ny æra begynder snart.
Takket være jer og jeres urokkelige engagement.
Så i dag på vores grønne område er der en fest til ære for jer alle,
de fremtidige leverandører
af den verdensomspændende lykkerevolution.
Tak.
Ja.
Jeg beder jer. Nyd festlighederne.
God fornøjelse.
-Nathaniel. -Nej, ikke nu, Nicky.
Nathaniel, hvad skete der med den mand? Er han okay?
Ja, der er vist en virus i omløb,
-og det er ikke alvorligt, ja. -Er du sikker?
Helt sikker.
Jeg har Europas bedste læger. De kan klare det.
Vær sammen med dine venner.
De virker glade for at være sammen med dig.
Ja. Men…
-Frk. Perumal. -Reynie!
-Jeg er glad for at se dig. -Vi redder dig.
Vi må af sted med det samme.
-Er hr. Benedict her? -Han er her et sted. Men rejse?
Du er lige kommet.
Du har ikke set alle mulighederne.
Kate.
Jeg ved, du bliver vred, men lad mig sige…
Vred? Aldrig. Hvorfor skulle jeg det?
Jeg vildledte dig. Nej, jeg løj for dig.
-Det er forståeligt. -Hvad?
Mange af vores konflikter er unødvendige,
ikke kun mellem dig og mig, men mellem mennesker.
Jeg siger, du har god grund til at være vred på mig.
Ked af det.
Den følelse giver ingen mening.
-I er så overbevisende. -Tak.
For hvad?
Det er mig. I kan smide jeres dække.
Der er ingen grund til at lyve.
Du får, hvad du ser.
-Du får, hvad du får. Ingen fortrydelse. -Godt sagt.
-Vi elsker det her, Sticky. -Ja.
Det kommer du også til.
I er ikke undercover.
Han fik ram på dem. Alle sammen.
-Som han… -Constance!
Jeg undrede mig over, hvor I var.
Jeg forstår. I savner gamle Constance.
Tarvelig personlighed skabt af lidelse.
I kan ikke lide nye Constance.
Hun gør en nervøs, hvilket er det sidste, hun ønsker.
-Nej, det er ikke det. -Slet ikke.
-Nye Constance er forfriskende. -Vi kan lide hende.
Vi er bekymret for de voksne.
Vi må vække dem.
Det er kun naturligt at ønske, andre er ulykkelige som dig.
-Vi har det ikke skidt. -Jeg vil ikke presse på.
De skal bare være sig selv.
De er sig selv. Mig selv.
Garrison skabte teknikken til at befri det sande jeg.
Det kan jeg se nu.
-Gjorde Garrison det? -Hun var hjernen bag.
Så hvis nogen kan gøre det godt igen, er det hende.
Men hun er forsvundet.
Vi behøver hende ikke. Jeg har styr på det.
Kate glæder mig. Hendes paniske aktivitet.
-Garrisons notesbog? -Stjal du den?
Garrison har bevist, man ikke kan stole på hende.
Et sindssygt genis værker.
Deprimerende. Jeg vil finde noget positivt.
Det er uacceptabelt.
Det er forstyrrende. Det skræmmer lokalsamfundet.
Og det fremprovokerer unødvendige spørgsmål.
-Vi forstår. -Absolut.
Fra nu af, hvis nogen klager over stiv nakke,
en smerte, et knæk, det mindste stik,
skal de blive i deres hytter.
-Ja, ude af syne. -Usynlige.
Det er for deres eget bedste.
-Så vi kan passe godt på dem. -Naturligvis.
-Hvor betænksomt. -Altid på udkig.
Jeg går ud fra, at lægens behandlinger ikke har givet resultater?
-Ikke endnu. -Du godeste…
Uanset hvilke ressourcer, I har brug for, skal det ordnes.
-Vi er på sagen. -Vi fikser ting.
Så fiks det!
Jeg har ikke tid til disse ubarmhjertige indtrængere.
De børnespioner, Jeffers samlede op, sagde,
de andre kommer, så ordn også det.
-Det er gjort. -Det er gjort.
Dr. Curtain, i betragtning af den nuværende situation
ser vi et behov for kvalificerede personer.
Beviste vindere.
I modsætning til tidligere indehavere af stillingen
vil vi straks dele relevante oplysninger med dig,
-uanset hvor slemt det lyder. -Pointen, tak.
Det lader til, at problemet med de… sovende ikke kun er lokaliseret.
Der er rapporter fra hele verden.
Blandt de mennesker, der udøver dit system.
Lignende rapporter.
En sammenhæng,
hvilket ikke er det samme som en årsag, vel?
-Slet ikke. -Det påvirker ikke situationen.
Jeg tror, at en, der er klar til en lederrolle,
griber instinktivt fat.
Nu vil jeg forberede
på at sende live fra vores udvidelsesplaner.
I to går ud til festen
og holder øje med symptomer.
Og næste gang skal I ikke komme med et problem, I ikke kan løse.
-Vi skal vælge det rette øjeblik. -Du deltog i det hele.
-Jeg troede, du var død. -Constance.
-Åh gud. -Men jeg er glad for, du ikke er.
Hvor er jeg glad for at se dig.
Hvor er alle de andre?
Hviskeren, Hjernesletteren.
-Det hele står her. -Men intet om lykke.
Kate, gå tilbage til Hviskeren.
"Hviskeren er designet til at skabe angst og utilfredshed."
Under notatet står der: "Det omvendte er altid muligt."
Hvad er det?
Hun taler om, at synsnerven udløser ændringer i pandelappen.
Synsnerven? Det er indgangen, så måske er det også udgangen.
Optik. Mener du at lyse nogen i øjnene?
Præcis.
Et koncentreret lysglimt på den rette bølgelængde
kan chokere fotoreceptorerne i øjet.
Måske kan det få hjernen til at nulstille.
Jeg bygger noget,
men jeg skal bruge noget stærkere end mine lommelygter.
Der var en fotograf derinde. Hun tog billeder med blitz.
Jeg har stjålet flere ting for nylig.
SE HER, BLITZ
PRINTPLADE
-Du kan fastgøre batteriet der. -Ja.
Jeg mangler noget til at udløse lukkeren.
Noget småt og holdbart.
-Hvad hvis det ikke virker? -Positive tanker, Sticky.
-Tror du, det vil virke? -Halvtreds, halvtreds?
Måske 40-60?
Det er ret godt.
Er de her?
Ja.
Det er en uventet vision.
Lad os prøve.
Hvor er min far? Lad os starte med ham.
Du overtænker det vist.
Nej, det tror jeg ikke. De folk stirrer ud i intetheden.
Jeg ved, jeg burde føle noget, men jeg kunne ikke, og det skræmte mig.
Men jeg var lettet over den rædsel.
Vi kan ikke gøre noget ved det nu.
-I dette øjeblik. -Ja.
-Det er nok rigtigt. -Så nyd musikken.
-Ja, jeg føler. -Og drej.
Katey-Kat. Måske skulle du være med.
Du vil nyde det.
Jeg danser kun til moderne jazz og walisisk folkemusik.
Ja.
Jeg har lavet noget til dig.
Betænksomt.
Hvad er det?
Wetherall Verdenssyns Vask.
Kig gennem okularet, drej på knappen, og nyd forestillingen.
Du er en fantastisk person, Kate Wetherall.
Jeg har stærke gener.
-Fortsæt. Undersøg det. -Okay.
-Jeg kan intet se. -Drej på knappen.
Du vildledte mig med vilje ved porten.
Missionens løgne er stadig løgne.
Ja, det er de.
Det virkede.
Gav jeg dig det indtryk, at jeg ikke havde nogen standarder?
Undskyld.
Du virker munter, som du burde være.
Du er vist akklimatiseret.
Det er jeg. Fuldstændig. Jeg elsker det.
Lad mig vise dig noget.
Se her.
-Okay. -Bare drej på knappen.
Hvad skal jeg se?
Drej på knappen. Det er storslået.
Du skal se det her.
-Kan det vente? Jeg nyder det. -Det kan det bestemt ikke.
-Jeg nyder det, sagde jeg. -Stol på mig.
Og det gør jeg med mit liv. Okay, bare hurtigt.
-Yang Chai. Rørte han hans nakke? -Han kløede sig i øret.
-Vent. De børn, er de… -De er spioner.
De er spioner.
Velkommen tilbage.
For meget perspektiv.
Forkert perspektiv.
-Perspektiv på perspektiv. -Ja.
Det, de sender rundt. Hvad er det?
-Det er bekymrende. -Forførende mistænksom.
Hr. Benedict, nu.
Hvad er det?
Drej på knappen.
-Min skulder! -Din skulder!
-Den er gået af led. -Bliv hos mig.
-Det er bare min skulder, men tak. -Okay.
Du skal have hjælp.
Det var en sær impuls.
-Han drejede ikke på knappen i tide. -Vi skal af sted nu.
Hvor er Constance?
Vi skal væk herfra.
Jeg er blevet fortrolig med lastbil leveringssituationen.
Lad os hoppe i en og aldrig se os tilbage.
-Nej, vi kan ikke rejse uden min bror. -Det kan vi bestemt. Det skal vi.
Kritiske omstændigheder. Børnene er hos os nu.
-Hr. Benedict har ret. -Tak.
Curtains organisation vokser hurtigt.
-Har hun stemmeret nu? -Det har hun.
Det er vel sandt nok.
Hver dag falder flere og flere under ham.
Og flere er gået i vågen koma.
Flertal for koma.
Jeg så det ske for en fattig mand og mange andre.
Det kunne ske for alle i hans program. Det er en bivirkning.
-Og Curtain ved det. -Ja.
Og han arbejder stadig på udvidelsesplanerne.
-Det gør han. -Curatin skal fjernes med det samme.
Den bedste måde at stoppe en slange er at hugge hovedet af.
-Nej. -Og så kan I to bo sammen.
-En fornuftig plan. -Selvom han er en slange uden krop.
Kom.
Lad os hente ham.
Undskyld mig. "Lad os"?
Du hørte mig. "Lad os".
Os.
-Sæt jer ned, publikum. -Okay, vi er på om ti minutter.
Det er ikke kun for alle andre.
Du kan også vælge glæde og en god følelse.
Du kan også vælge lykken.
Brug en glad linse.
En glædelig linse.
Vælg lykke.
Væ…
Hvad er det?
-Blomsterlevering. -Hvad?
Jeg forstår.
Blomsterlevering?
Pilen dyppes i tusmørkeurt, som teknisk set er en blomst.
Naturligvis.
-Forsigtig, Milligan. -Naturligvis.
Her er adressen.
-Jeg håber ikke, han sover let. -Ja.
Med en god dosis tusmørkeurt. Det burde vare i timevis.
Godt, for vi har en lang tur foran os.
Hey, wow. Stop!
-Dr. Curtain? -Dr. Curtain, er du der?
-Han er kidnappet! -Han er kidnappet!
Tilkald de grå!
Tekster af: Nanna Westergaard